Къде отиде?
Какво става?
Чух, че си в пандиза. - Освободиха ме предсрочно.
Що тъй? - Добро поведение.
Знаеш ли какво е това?
Предполагам, някакъв детонатор.
Четири килограма С4, свързани с всеки един от тях.
Възпламенител, зареден със смърт. Ако палецът ми мръдне...
Бум!
Понеже имам промяна в плана с появата на полицията
и издухването на съдружниците ми, искам ти да влезеш в трезора.
Вътре ще откриеш палета с дребни банкноти.
Ще я изнесеш навън.
Ще ме махнеш от тук безопасно, заедно с парите.
Или заложниците ще ги избърсват с парцал от стените.
Ще трябва да ти откажа.
Аз се опитвам да обърна нова страница.
Ще взривя цялата сграда, задник!
Наистина не обичам тази дума.
Ще ги изпепеля и ти ще бъдеш виновен за това.
Чу ли ме, задник?
Ако го кажеш още веднъж...
Задн...
Дръж спусъка. Добра работа.
Не, ти свърши добра работа.
Добра работа.
Ето го! - Поздрави феновете си.
Мислех, че това е твоя работа. Да вървим.
Благодаря ти.
Усмихни се.
Гледай ти, всички са тук. Ханкок, запознай се с тези хора.
Майк Килборн и Джереми Емералд. - Ваш голям фен!
Те са партньори в най-голямата рекламна фирма на западния бряг.
Не се обади! - Обаждах се няколко пъти.
Добре, прощавам ти.
Вие двамата ще се отпуснете ли най-сетне?
Как се запознахте?
Аз бях женен за първата си съпруга, която почина при раждането на Ерън.
Това не е точно за тази вечер, но...
Оказах се с малко дете на ръце и не знаех какво да правя.
Веднъж бях в раздела за бебета в супермаркета,
с торби памперси в двете ръце и изражение, сякаш не знам
дали ще доживея до вечерта.
Така ме видя един ангел.
Погледна ме и разбра.
И макар че бях в транс, усетих, че някой, някъде,
ми подава ръка.
В този ден ти ми върна живота.
Напи се. - Е, и? Ела тук.
Ами ти, приятелю? Ти си от друга планета, нали?
Не, от Маями съм. - Не си ли дошъл с метеор, или...
Не, събудих се в една болница, това е първият ми спомен.
Правителствена болница, правили са експерименти с теб?
Не, Рей, в спешно отделение в Маями. - Стига.
Да, черепът ми бил счупен. Казаха, че съм се опитвал да спра обир.
Някой те е ударил?
Предполагам, че съм бил нормален преди. Когато се събудих, бях така.
Сестрата се опита да ми направи инжекция.
Иглата се счупи в кожата. Черепът ми заздравя за един час.
Докторите се шашнаха.
Искаха да им кажа кой съм, също като теб.
Но не можех да им кажа. Аз не знам кой съм.
Амнезия.
От удара в главата. - Да, и те така казаха.
Не помниш нищо?
Единственото нещо в джобовете ми
бяха дъвка и два билета за кино.
Борис Карлоф, "Франкенщайн".
Никакви документи, нищо.
Когато ме изписваха, ме попитаха за номера в застрахователната компания.
"Джон Ханкок". Тогава си помислих, че това съм аз.
Как така не съм прочел нищо от това, когато четях за теб във вестниците?
Може би го е имало във вестниците преди осемдесет години.
Осемдесет? - Да, и не остарявам.
Страхотно. - Макар че се чудех...
Що за копеле трябва да съм бил,
та никой да не дойде да ме потърси?
Знам, че не съм най-обаятелната личност в света, така ми казаха,
но никой?
Не се ли уморяваш, когато изкачваш стълби? - Не.
Можеше да прелетиш до тук... И да приключиш с това.
Ще оставя обувките тук.
Добре, но друго няма да сваляш, нали?
Вярваш ми, нали, Ханкок?
Разбира се, Рей, вярвам ти. - Помогни ми.
Чуй ме, това е важно. Защото и аз вярвам в теб.
Ще се справиш.
Ще се справиш с всичко.
Поспи, Рей. - И ти.
Ханкок ме зави...
Той заспа. - Бавачката никога не си чисти.
Имаш рана на ръката.
Трябва да си тръгваш.
Става късно.
Ако Рей разбере за мен,
ти си мъртъв!
Джоан, ще се погрижим за това. Не се тревожи.
Здравей, мили. Закуска?
Ханкок кихна, а? - Представяш ли си?
Чудно е, че не си се събудил. Ти си добър поспаланко.
О, Боже. - Няма да казвам "нали ти казах".
Но ми казваш, че той е изкихал фасадата на къщата?
Казвам само да не идва у нас. Мили, ще го отвориш ли?
Слава Богу, че си толкова силен. - Готово.
Но не се тревожи за нищо. Вече се извиних на съседите.
обадих се за ремонта, погрижих се за всичко.
Ти просто
си хапни.
Какво е това? Искаш да отидем на почивка?
Само ние тримата.
В края на лятото. - Тази вечер.
Тази вечер? - Да отидем някъде.
Чук-чук.
Наздраве.
Тъкмо казвах на Рей, дано не кихаш,
защото къщата ни едва ли ще понесе още едно
твое кихане.
А, да. Кихам когато има прах,
или съм силно изненадан.
За съжаление.
Килборн е. Майк, как си?
И аз се радвам, че се видяхме.
Да, добре.
Казвай.
Химикалката ми е тук. Да, не, знам.
Предупреждавам те!
Да, кажи.
Да, добре.
Задръж за секунда. Ако обичате?
Ще говорим. - Махай се!
Мога така цял ден. Бум, бум! - Млъкни!
Бум!
Добре, ще говорим.
И когато приключим, ти ще си тръгнеш и ще оставиш семейството ми на мира.
У дома, в четири. - Добре.
Това ме устройва, чудесно. Ще се видим в 3:30.
Мила, топло ли е тук?
Той те нарани, нали?
Използвай думи. Как те накара да се почувстваш?
Тежко. - Лошо.
Защото ви е отнел силата. Трябва да си върнете тази сила.
Никой няма да ви върне силата сам. Идете и си я вземете.
Разбирате ли?
Ще открием Ханкок и ще си върнем силата.
Питай.
Ти и аз. - Ти и аз какво?
Еднакви ли сме? - Не.
Аз съм по-силна.
Нима?
О, да.
Кои сме ние?
Богове, ангели, различните култури са ни давали различни имена.
А сега изведнъж сме супер-герои.
Има ли и други? - Имаше.
Всички умряха.
Само двамата сме.
Какво е това?
Каква е връзката ни?
Ние сме брат и сестра. - Лъжеш.
Не, аз съм ти сестра. - Лъжеш.
А съм ти сестра.
Сестрите не целуват братята си така, както ти ме целуна снощи.
Лъжеш ме, сделката отпада. Да видим как ще се отрази това на Рей.
Свали си задника тук! - Ще му кажа.
Символът на Сърцето ще бъде известен като символ на компании,
които възнамеряват да променят света.
Те ще даряват храни, лекарства, енергия, дрехи, безплатно.
Мислех, че ще говорим за Ханкок.
Стой настрана от мен и моето семейство. Няма да ми го причиниш отново!
Какво? За какво говориш?
Няма да се получи.
Винаги става така. Персия, Гърция, Бруклин...
Бруклин? Никога не съм живял там.
До тук ми дойде от глупостите ти през последните 3000 години, край!
За какво говориш? - Край! Чу ли ме?
Най-сетне съм щастлива. Няма да съсипеш това.
Погледни ме! Не знам за какво говориш!
Не ща да ти разбивам малките луди женски илюзии, но едва ли
е било толкова важно, щот` хич не си те спомням.
Наречи ме луда
още веднъж... - Ку-ку!
Добре, задръж. По-добре не ме удряй с камиона.
Компаниите, носещи Символа на сърцето трябва да докажат, че са лидери
в глобалната революция. - Какво общо има Ханкок?
Че са обвързани с подобряването на света, и че са способни на това
по четири различни начина. Погледнете това.
Най-важната част от Символа на Сърцето е разпознаването на групата.
Навсякъде по света: Токио, Лондон, Дубай, Париж.
Необходимо ни е максимално налагане, необходим ни е краен маркетинг.
Това сняг ли е?
Махни се от мен. - Чуй ме!
Мразя те! - Съжалявам.
Който и да съм, каквото и да съм ти сторил... Погледни ме.
Съжалявам.
Защо летеше? Ти летеше, Мари.
Да, тя определено летеше. - Добре, летях.
И освен това съм силна. Просто ние сме си такива.
Ние? - Аз и той, сега сме само двамата.
Другите се събраха и умряха. - Не спомена нищо за това в ремаркето.
Била си при него? - Трудно е да се обясни.
Целият съм в слух, Мари. - Аз също.
Направи ми услуга, дай ни една минута спокойствие.
Не се сърди на мен, Рей. - Възрастните трябва да си поговорят.
Технически погледнато,
той ми е съпруг.
Майка му стара!
Какво? - Скъсахме преди десетилетия.
Много преди ти да се родиш. Но той не го помни.
Но ти помниш, нали? Ти си знаела?
Това е нещо, което трябва да кажеш на първата среща.
"Не обичам да пътувам, алергична съм към котки и съм безсмъртна."
Това са основните неща, които трябва да кажеш.
Които и да сме, ние сме създадени по двойки.
Ние сме свързани и без значение колко далече ще избягам,
той ме открива. Така сме устроени.
Какво казваш? Че вие сте предназначени един за друг?
Живяла съм дълго, Рей.
И ако съм научила нещо, то е, че не всичко зависи от съдбата.
Хората решават сами.
И ти реши да ме накараш да си мисля, че съм сам.
Не мислех, че ще ти липсва нещо, което не помниш.
Чудесно, и сега какво?
Не съм искала това да се случва.
Затворническите власти потвърдиха,
че затворническият бунт е бил воден от Кенет Парк
Водачът на банковия обир в Спринг Крийк миналата седмица.
Поне 8 затворника са избягали. Още новини за бунта в Норуолк.
Строителните работници в затвора са били нападнати и пребити.
Затворниците са откраднали дрехите на работниците и поне няколко от тях
са избягали. Паркър е считан за престъпен гений
Той много ефективно използва психологическото убеждаване
за организиране на престъпници с различен опит.
Той е бивш професор по психология в университета Станфорд.
Там е организирал известната криминална мрежа,
от дипломирани студенти от различни области.
91.10 - Сигурно се шегувате!
91.10 Пладнешки обир!
Какво? Ще взема парите.
Звучи ми познато.
Ако искаш нещо,
никой не може да те спре да си го вземеш.
Просто си го взимаш.
Това ми харесва.
Но можеш ли да го понесеш?
Вафлата срещу пищова.
Извинете за стъклото.
Няма да стане, аз имам... - Вкарах я.
Какво става с мен?
Джон Ханкок току-що е бил
приет спешно в Централната болница на Лос Анжелис.
Състоянието му е сериозно, получил е няколко огнестрелни рани.
Не е известно какво му се е случило, но ние продължаваме
да следим развитието на живо.
Според това, което знам,
той се е опитвал да спре обир. - Използвани ли са специални амуниции?
Някакво специално оръжие? - Не.
Някакви нови куршуми? - Не, доколкото знам.
Това свързано ли е с появата на тайнствената супер-жена?
Не мога да отговоря.
Ти ставаш смъртен.
Защото сме заедно, близо един до друг.
Никога не се е случвало толкова бързо досега.
Трябва да си тръгнеш.
Когато се отдалечиш от мен, ще се почувстваш по-добре.
Силата ти ще се завърне, и пак ще летиш и ще чупиш разни неща.
И ще спасяваш хората просто така.
Както ти казах, ние сме създадени по двойки и когато
се приближим до половинката си, губим своята сила.
Защо? - За да можем да живеем като хора.
Да обичаме, да бъдем свързани,
да остареем, да умрем.
Какво стана с нас?
Лятото на 4 г. пр. н. е. Ставахме смъртни, както сега,
Нападнаха ме с мечове,
ти ме спаси.
1850, запалиха къщата ни,
ти ме измъкна от пламъците.
Какво стана преди 80 години?
Живеехме в Маями. Имаше нов филм.
"Франкенщайн".
Вървяхме по Флаглър Стрийт, ти стискаше ръката ми толкова силно.
Нападнаха ни в алеята.
Удариха те толкова силно, имаше много кръв.
Не ме пуснаха да се кача при теб в линейката.
Когато пристигнах в болницата ти се беше събудил.
Но не ме позна.
Тръгнах си, защото всеки път, когато бяхме заедно,
теб те преследваха чрез мен.
Ти си създаден да спасяваш хора повече от всеки един от нас.
Това си ти. Ти си герой.
Застраховката на боговете. Да оставят един от нас жив,
теб, за да браниш света.
Мари!
- Наведете се.
Мари?
Спри!
Стойте там.
Мари! - Помогнете ми да я вдигна.
Дръж се, дръж се! - Губим я.
В крайна сметка, Ханкок,
ти не си различен.
Беше добра надпревара.
Искрено ще скърбим за теб.
Но е време да продължиш.
Може би в по-щастлив свят.
Може да ми благодариш, ако искаш.
Супер-геройче.
Не е истина!
Един месец по-късно
Ами Атила? - Кривоглед.
Кривоглед? - Да.
Ами кралица Елизабет? - Хм, загоряла.
Ами Дж. Ф. К.? - О, да.
"О, да", нищо друго? - Не беше така.
Стига, аз бях в Куба,
за онази работа с ракетите.
Задръж.
Ало?
Рей. - Опитвах се да ти се обадя.
Бях извън обхват.
Навън ли си? - Да.
Погледни нагоре. - Добре, поглеждам.
Поглеждам...
Мила... Какво?
Ти ще промениш света. Добра работа, Рей.
О, господи, Рей. Хей, виж горе.
Ханкок.
Гордея се с теб. - Благодаря.
Няма ли да си имаме проблеми заради това?
Превод stdoominic
Ню Йорк
Назад, ще го гръмна. Назад!
Не си играя.
Дяволска работа! Откъде изникна?
Успокой се, кажи ми какво искаш.
Кажи на ченгетата да приберат пушкалата. Така им кажи.
Добре. - Кажи им да се махат.
Просто свалете оръжието.
Няма да ми се измъкнеш с този кльощав задник.
Е, какво, чакаш, задник?